Ответы
Ответ дал:
2
Головні члени речення — це підмет та присудок
Підмет — головний член речення, що означає дійову особу або предмет, про який говориться в реченні, і відповідає на питання хто? що? Підмет завжди пов’язаний із присудком і найчастіше виражається іменником або займенником у називному відмінку, рідше — дієсловом у неозначеній формі або числівником.
Присудок — головний член речення, який характеризує підмет за дією, станом або ознакою і відповідає на питання що робить підмет? що з ним робиться? який він є? хто він такий? що він таке? Присудок завжди пов’язаний із підметом. Він найчастіше виражається дієсловом (приклад: Пишається над водою чарівна калина. ((що?) калина; калина (що робить?) пишаеться)), рідше — прикметником чи іменником.
Другорядні члени речення — це додатки, означення, обставини. Вони пояснюють або уточнюють головні члени речення й залежать від них.
Додаток — другорядний член речення, що означає предмет, на який спрямована дія або стан, і відповідає на питання непрямих відмінків (кого? чого? кому? чому? кого? що? ким? чим? на кому? на чому?). Додатки найчастіше виражаються іменниками або займенниками, а також усіма іншими частинами мови у значенні іменника (приклад:Стали їсти цукерки. З`їли все солодке, що було у домі).
Означення — другорядний член речення, що вказує на різні ознаки предмета і відповідає на питання який? чий? котрий? (у всіх родових, числових і відмінкових формах) та скільки?(лише в непрямих відмінках). Означення найчастіше виражається прикметником, займенником, числівником; рідше — іменником.
Обставина — другорядний член речення, який виражає різноманітні ознаки дії або іншої ознаки (місце, час, причину, мету, спосіб, умову) і відповідає на питання де? коли? чому? з якою метою? як? та ін. Обставини найчастіше виражаються прислівниками або іменниками з прийменниками (приклад:Уранці (коли?) йшли (як?) бадьоро, швидко, легко: вітер дув (як?) збоку, а несупроти).
Підмет — головний член речення, що означає дійову особу або предмет, про який говориться в реченні, і відповідає на питання хто? що? Підмет завжди пов’язаний із присудком і найчастіше виражається іменником або займенником у називному відмінку, рідше — дієсловом у неозначеній формі або числівником.
Присудок — головний член речення, який характеризує підмет за дією, станом або ознакою і відповідає на питання що робить підмет? що з ним робиться? який він є? хто він такий? що він таке? Присудок завжди пов’язаний із підметом. Він найчастіше виражається дієсловом (приклад: Пишається над водою чарівна калина. ((що?) калина; калина (що робить?) пишаеться)), рідше — прикметником чи іменником.
Другорядні члени речення — це додатки, означення, обставини. Вони пояснюють або уточнюють головні члени речення й залежать від них.
Додаток — другорядний член речення, що означає предмет, на який спрямована дія або стан, і відповідає на питання непрямих відмінків (кого? чого? кому? чому? кого? що? ким? чим? на кому? на чому?). Додатки найчастіше виражаються іменниками або займенниками, а також усіма іншими частинами мови у значенні іменника (приклад:Стали їсти цукерки. З`їли все солодке, що було у домі).
Означення — другорядний член речення, що вказує на різні ознаки предмета і відповідає на питання який? чий? котрий? (у всіх родових, числових і відмінкових формах) та скільки?(лише в непрямих відмінках). Означення найчастіше виражається прикметником, займенником, числівником; рідше — іменником.
Обставина — другорядний член речення, який виражає різноманітні ознаки дії або іншої ознаки (місце, час, причину, мету, спосіб, умову) і відповідає на питання де? коли? чому? з якою метою? як? та ін. Обставини найчастіше виражаються прислівниками або іменниками з прийменниками (приклад:Уранці (коли?) йшли (як?) бадьоро, швидко, легко: вітер дув (як?) збоку, а несупроти).
Вас заинтересует
11 месяцев назад
11 месяцев назад
1 год назад
6 лет назад