пожалуйста зделайте план к етому тексту :
Якось узимку художник прогулювався лісом. Дорога вивела до березового гаю.
Художник присів на повалений стовбур, притулився до дерева, розгорнув альбом і почав малювати берези.
Стрункі стовбури біліли на тлі блакитного неба. Гілки переливалися сріблом. Від інею вони здавалися пухнастими і м'якими, як лапи химерного лісового звіра. Сонячні промені сяяли на снігу золотими злитками, Відтакого поєднання золота зі сріблом дерева здавалися урочистими. Це було свято зимового гаю. Художник замислився і не помітив, як задрімав.
Прокинувся він від шепотіння двох голосів. Вони лунали згори й дуже нагадували шелест гілок у вітряний день,
- Не так він мене намалював, - поскаржився один голос.
- А як тебе малювати? - озвэбся другий,
- Я вища, стрункіша, біліша,,. Художник озирнувся. Поряд нікого не було,
- Якби ж він розумів нашу мову, я підказала б, як мене намалювати! - сумно шепотів голос угорі,
- Люди можуть розуміти мову дерев, - відказав другий голос, - Але тільки тоді, коли вони нас люблять,
- Невже розмовляють берези? - здивувався художник. - Я ж. один тут сиджу!
Художник підвівся, підійшов до дерев* Голоси відразу перетворилися на шелест зимового гілля. Тепер він побачив, що берези дійсно були вищі, а стовбури стрункіші*
- Ай справді, - подумав художник. - Якщо я навчуся розуміти мову природи, вона сама підкаже, якії зобразити!
Він розгорнув альбом і заходився малювати
Ответы
Ответ дал:
14
1. прогулянка до березового гаю.
2 .опис берез.
3. розмова між 2 березами
4. прозріння художника.
vladosikmajosik:
спасибо большое
Вас заинтересует
4 месяца назад
4 месяца назад
11 месяцев назад
11 месяцев назад
2 года назад
7 лет назад