1. Хто з друзів - ліцеїстів був дуже близьким по духу О.Пушкіну?
2. Яким вигнанцем автор називає себе?
3. Що автор називає вітчизною ліцеїстів?
4. Яка подія пов'язана з датою 19 жовтня?
5. Яким був союз між друзями?
6. Скільки років вчився О.Пушкін в ліцеї?
7. На думку О.Пушкіна, "Служіння муз не терпить..."
8. Про кого І.Пущин пише: "природа обрала його бути генієм..."
9. У вірші "19 жовтня" Пушкін згадував:
Ответить на всё эти вопросы~
Ответы
Ответ:
1) Близкими друзьями в Лицее Пушкин мог называть лишь троих – А.Дельвига, И.Пущина, В.Кюхельбекера.
2) Тригорским. Тригорский изгнанник
3) Отечество - Царское Село
4) Окончив Царскосельский лицей, выпускники постановили ежегодно собираться 19 октября, в день торжественного открытия в 1811 году лицея.
В те годы, когда Пушкин был в ссылке и не мог в день годовщины быть вместе с товарищами, он не раз присылал собравшимся своё приветствие. В большом послании 1825 года Пушкин с сердечной теплотой обращается к друзьям, вспоминает дни лицея, своих однокурсников. Он говорит о дружбе лицеистов, сплотившей их в единую семью.
5) Он, как душа, неразделим и вечен –
Неколебим, свободен и беспечен,
Срастался он под сенью дружных муз…"
А.С. Пушкин. “19 октября" 1825г.
6) Шесть лет.
8) И. Пущин пишет о Пушкине
1) Близькими друзями в Ліцеї Пушкін міг називати лише трьох - А.Дельвіга, І.Пущіна, В.Кюхельбекера.
2) Тригірський. Тригірський вигнанець
3) Вітчизна - Царське Село
4) Закінчивши Царськосельський ліцей, випускники вирішили щорічно збиратися 19 жовтня, в день урочистого відкриття в 1811 році ліцею.
У ті роки, коли Пушкін був на засланні і не міг в день річниці бути разом з товаришами, він не раз надсилав присутніх своє вітання. У великому посланні 1825 Пушкін із серцевою теплотою звертається до друзів, згадує дні ліцею, своїх однокурсників. Він говорить про дружбу ліцеїстів, що згуртувала їх у єдину сім'ю.
5) Він, як душа, нероздільний і вічний -
Неколебим, вільний і безтурботний,
Зростаються він під покровом дружних муз ...
А.С. Пушкін. "19 жовтня" 1825р.
6) Шість років.
8) І. Пущин пише про Пушкіна