БАГАТО БАЛІВ!!! Хто напише первим додам балів ще!!Написати твір на одну з тем( з інету не прокатіт,але можна якщо трішки перероблене):
"Як розкрита тема кохання у повісті "Перехрестні стежки"?"
"У кого вкрадено щася (Франко"Украдене щастя")?"
"Хто такий Рафалович?Трагічний герой? Оптиміст? Реаліст?"
"У чому полягає гуманізм новели "Сойчине крило"?
Ответы
Ответ дал:
2
Еволюцiя почуття, авторське ставлення до проблеми
Провiдною темою повiстi I. Франка “Перехреснi стежки” є тема кохання молодого
адвоката Євгенiя Рафаловича й РеAiни Твардовськоï. Рафалович приïздить у
справах в галицьке повiтове мiсто, як ми читаємо на початку твору. У цьому мiстi
вiн знайомиться зi Стальським, дружиною якого є РеAiна,
- юнацька любов адвоката. Розв’язкою сюжетноï лiнiï є те, що автор подає
далi iсторiю любовi людей, котрi бачились востаннє 10 рокiв тому.Євгенiй познайомився з РеAiною на академiчному балу, на той час вiн був
третьокурсником-юристом у Львiвському унiверситетi. Пiзнiше вiн випадково побачив
РеAiну на вулицi й усвiдомлює, “що вона перестає бути для нього предметом
естетичного вподобання, а починає робитися чимсь таким необхiдним до життя, як
сонце, як тепло, як повiтря”. Згодом Євгенiй почне брати уроки музики в тiєï
ж учительки, в якоï вчиться РеAiна. Закоханий юнак робитиме все, аби лише
бачити ïï. При зустрiчi вiч-на-вiч Євгенiй вiдчуває “розкiшний
перестрах”, котрий знесилив його, спаралiзував усi думки, всю волю, всi бажання.
Вiн сидiв, не бажаючи, не чуючи, не хотячи нiчого… Далi ми дiзнаємось, що потiм
Рафалович вибiгає з дому вчительки музики, блукає вулицями, пропускає (чого з ним
нiколи ще не бувало) лекцiï, “формально уникає” РеAiни. Молодий студент
безтямно закохався, вiн вiдчув себе найщасливiшою людиною у свiтi. “У Євгенiя
широко дихали груди, блищали очi, в головi фуркотiли дикi, смiлi та енергiйнi
думки”, вiн вiдчуває себе неначе в раю.
Перепоною кохання стало те, що РеAiну насильно вiддає замiж ïï Тiтка, на
утриманнi якоï перебувала дiвчина. Предмет кохання Євгенiя переïздить на
постiйне проживання в провiнцiю.
Тепер, через 10 рокiв, Рафалович бачить iншу РеAiну. Спокiй на ïï
обличчi надавав ïï “виразу якоïсь тупостi й байдужостi”. Сама
РеAiна каже адвокату в мiському саду: “…пора наших любощiв минула i нiяка сила
не верне ïï”.
Рафалович дуже боляче переживає втрату того iдеалу, яким для нього була РеAiна.
Кохання завершується трагiчно: РеAiна стає мимовiльним убивцею свого чоловiка, а
сама тоне в рiчцi.
Письменник в основу сюжету поклав любовну драму з власного життя. Це були стосунки
Iвана Франка з Ольгою Рошкевич.
Провiдною темою повiстi I. Франка “Перехреснi стежки” є тема кохання молодого
адвоката Євгенiя Рафаловича й РеAiни Твардовськоï. Рафалович приïздить у
справах в галицьке повiтове мiсто, як ми читаємо на початку твору. У цьому мiстi
вiн знайомиться зi Стальським, дружиною якого є РеAiна,
- юнацька любов адвоката. Розв’язкою сюжетноï лiнiï є те, що автор подає
далi iсторiю любовi людей, котрi бачились востаннє 10 рокiв тому.Євгенiй познайомився з РеAiною на академiчному балу, на той час вiн був
третьокурсником-юристом у Львiвському унiверситетi. Пiзнiше вiн випадково побачив
РеAiну на вулицi й усвiдомлює, “що вона перестає бути для нього предметом
естетичного вподобання, а починає робитися чимсь таким необхiдним до життя, як
сонце, як тепло, як повiтря”. Згодом Євгенiй почне брати уроки музики в тiєï
ж учительки, в якоï вчиться РеAiна. Закоханий юнак робитиме все, аби лише
бачити ïï. При зустрiчi вiч-на-вiч Євгенiй вiдчуває “розкiшний
перестрах”, котрий знесилив його, спаралiзував усi думки, всю волю, всi бажання.
Вiн сидiв, не бажаючи, не чуючи, не хотячи нiчого… Далi ми дiзнаємось, що потiм
Рафалович вибiгає з дому вчительки музики, блукає вулицями, пропускає (чого з ним
нiколи ще не бувало) лекцiï, “формально уникає” РеAiни. Молодий студент
безтямно закохався, вiн вiдчув себе найщасливiшою людиною у свiтi. “У Євгенiя
широко дихали груди, блищали очi, в головi фуркотiли дикi, смiлi та енергiйнi
думки”, вiн вiдчуває себе неначе в раю.
Перепоною кохання стало те, що РеAiну насильно вiддає замiж ïï Тiтка, на
утриманнi якоï перебувала дiвчина. Предмет кохання Євгенiя переïздить на
постiйне проживання в провiнцiю.
Тепер, через 10 рокiв, Рафалович бачить iншу РеAiну. Спокiй на ïï
обличчi надавав ïï “виразу якоïсь тупостi й байдужостi”. Сама
РеAiна каже адвокату в мiському саду: “…пора наших любощiв минула i нiяка сила
не верне ïï”.
Рафалович дуже боляче переживає втрату того iдеалу, яким для нього була РеAiна.
Кохання завершується трагiчно: РеAiна стає мимовiльним убивцею свого чоловiка, а
сама тоне в рiчцi.
Письменник в основу сюжету поклав любовну драму з власного життя. Це були стосунки
Iвана Франка з Ольгою Рошкевич.
Вас заинтересует
11 месяцев назад
11 месяцев назад
1 год назад
6 лет назад
6 лет назад
7 лет назад