Ответы
Ответ дал:
2
Першим і самим серйозним моїм почуттям було почуття жалю по відношенню до головних героїв твору. Вони були воїнами і перебували Головна ⇒ Українська мова ⇒ “Думки та почуття при прочитанні твору “Поза межами болю”
“Думки та почуття при прочитанні твору “Поза межами болю”
Кожен літературний твір може викликати певні почуття і емоції у його читачів. Одним з досить емоційних творів є поема Осипа Турянського “Поза межами болю”. Опис життя її героїв, їх складнощів і проблем дійсно викликав у мене ряд найрізноманітніших думок, почуттів та емоцій.
Не думаю, що я один такий, оскільки описані в цій поемі події носять драматичний і навіть трагічний характер, що справляє серйозне враження.
Першим і самим серйозним моїм почуттям було почуття жалю по відношенню до головних героїв твору. Вони були воїнами і перебували
у вкрай складних воєнних обставинах. Кожна війна складна, це зрозуміло, але те, що вони потрапили в полон до ворога, зробило їх долю ще більш складною. Одночасно до щастя і до нещастя, їм вдалося втекти з полону.
Мало кому це вдається, але після своєї втечі вони зіткнулися з ще більшою проблемою, адже йти по жахливого морозу їм було просто не під силу. У якийсь момент вони зрозуміли, що їм так і не судилося дійти до місця призначення, хтось із напевно загине. Як мені здається, це найбільш страшне почуття – усвідомлення того, що незабаром тебе не стане, ти просто-напросто не можеш вижити в тих обставинах, які навколо тебе існують. Мені вкрай шкода кожного з них, але в той же час у мене проявляється гордість за людство, адже ці люди не втратили обличчя, не скоювали злочинів і аморальних вчинків по відношенню один до одного.
Вони реально залишилися справжніми людьми тоді, коли, здавалося б, люди повинні втратити своє обличчя.
Другим серйозним почуттям, відчутим мною під час прочитання цієї поеми, став жах від тих неймовірно жахливих випадків, які можуть статися з людьми під час війни. У мирний час такі складнощі, з якими зіткнулися герої поеми Осипа Турянського, уявити просто не представляється можливим. Але під час війни, я думаю, трапляється і набагато гірше, ніж це.
Це страшно, жахливо. Думається, що Осип Турянський своєю поемою хотів показати кожній людині, що може статися особисто з ним, якщо злі політики та амбітні люди при владі захочуть побитися з використанням своїх народів. Кожна людина повинна залишатися індивідуальністю і не піддаватися на провокації своєї влади, щоб не допустити війни, адже від неї нічого доброго не відбудеться.
Цей твір здатний викликати велику кількість почуттів і думок, особисто я відчув їх дійсно безліч. Хочеться подякувати автору за підняття таких важливих для суспільства проблем і чітку ілюстрацію того, що може статися, якщо людство буде допускати війни.
“Думки та почуття при прочитанні твору “Поза межами болю”
Кожен літературний твір може викликати певні почуття і емоції у його читачів. Одним з досить емоційних творів є поема Осипа Турянського “Поза межами болю”. Опис життя її героїв, їх складнощів і проблем дійсно викликав у мене ряд найрізноманітніших думок, почуттів та емоцій.
Не думаю, що я один такий, оскільки описані в цій поемі події носять драматичний і навіть трагічний характер, що справляє серйозне враження.
Першим і самим серйозним моїм почуттям було почуття жалю по відношенню до головних героїв твору. Вони були воїнами і перебували
у вкрай складних воєнних обставинах. Кожна війна складна, це зрозуміло, але те, що вони потрапили в полон до ворога, зробило їх долю ще більш складною. Одночасно до щастя і до нещастя, їм вдалося втекти з полону.
Мало кому це вдається, але після своєї втечі вони зіткнулися з ще більшою проблемою, адже йти по жахливого морозу їм було просто не під силу. У якийсь момент вони зрозуміли, що їм так і не судилося дійти до місця призначення, хтось із напевно загине. Як мені здається, це найбільш страшне почуття – усвідомлення того, що незабаром тебе не стане, ти просто-напросто не можеш вижити в тих обставинах, які навколо тебе існують. Мені вкрай шкода кожного з них, але в той же час у мене проявляється гордість за людство, адже ці люди не втратили обличчя, не скоювали злочинів і аморальних вчинків по відношенню один до одного.
Вони реально залишилися справжніми людьми тоді, коли, здавалося б, люди повинні втратити своє обличчя.
Другим серйозним почуттям, відчутим мною під час прочитання цієї поеми, став жах від тих неймовірно жахливих випадків, які можуть статися з людьми під час війни. У мирний час такі складнощі, з якими зіткнулися герої поеми Осипа Турянського, уявити просто не представляється можливим. Але під час війни, я думаю, трапляється і набагато гірше, ніж це.
Це страшно, жахливо. Думається, що Осип Турянський своєю поемою хотів показати кожній людині, що може статися особисто з ним, якщо злі політики та амбітні люди при владі захочуть побитися з використанням своїх народів. Кожна людина повинна залишатися індивідуальністю і не піддаватися на провокації своєї влади, щоб не допустити війни, адже від неї нічого доброго не відбудеться.
Цей твір здатний викликати велику кількість почуттів і думок, особисто я відчув їх дійсно безліч. Хочеться подякувати автору за підняття таких важливих для суспільства проблем і чітку ілюстрацію того, що може статися, якщо людство буде допускати війни.
Вас заинтересует
1 год назад
1 год назад
1 год назад
7 лет назад
8 лет назад