Ответы
Ответ дал:
0
Усі люди дуже різні. Неможливо знайти двох однакових людей: Але чомусь психологи, хоча не тільки психологи, а й самі люди, поділяють усіх людей на оптимістів та песимістів. Здавалося б, усе дуже просто. Якщо людина бачить у всьому, навіть у поганому, щось хороше — це оптиміст. А якщо у всьому бачить все погане і навіть у чомусь хорошому бачить щось погане — це песиміст. Виділяють також реалістів, які нібито бачать все так, як воно є, але навіть вони схиляються або на бік песимізму, або оптимізму.
Існують навіть жарти: «У темному тунелі оптиміст бачить світло в кінці тунелю, песиміст думає, що це вже кінець, а реаліст бачить потяг, який їде на зустріч». Перевірити ким є людина — дуже просто. Потрібно поставити на стіл склянку з водою, але води має бути лише півсклянки. Оптиміст скаже, що склянка напівповна, а песиміст, що вона напівпорожня.
З’являється логічне запитання: «А ким же бути краще?» Цього не скаже вам ніхто. Оптиміст іде по життю з посмішкою, незважаючи ні на що, і віра у світле майбутнє завжди підтримує його. Песиміст завжди дуже обережний, і це рятує його від багатьох неприємностей і негараздів. Реаліст знаходить золоту середину і йде з посмішкою, хоч і дуже обережно.
Наша історія пам’ятає складні часи II Світової війни, коли перемогу нашій країні значною мірою забезпечили віра в перемогу, впевненість, оптимізм солдатів.
Песимістично налаштована героїня оповідання «Останній листок» О. Генрі була впевнена, що, коли відлетить останній листок плюща, який видно з вікна її кімнати під самим дахом, не стане і її. Найближча подруга хворої розповідає про її песимістичний настрій їхньому сусіді — художнику Берману. Художник намалював багато за своє життя, але він думає, що іще не створив шедевр. Під час грози вночі він малює листок на стіні. Тепер з плюща ніколи не відлетить листок, який додає оптимізму дівчині. Минають дні за днями, дівчина одужує.
Я сам себе вважаю оптимістом, бо завжди намагаюсь якомога точніше оцінювати ситуацію, але при цьому щиро вірю у краще і намагаюся не зупинятися та не журитися через якісь негаразди.
Існують навіть жарти: «У темному тунелі оптиміст бачить світло в кінці тунелю, песиміст думає, що це вже кінець, а реаліст бачить потяг, який їде на зустріч». Перевірити ким є людина — дуже просто. Потрібно поставити на стіл склянку з водою, але води має бути лише півсклянки. Оптиміст скаже, що склянка напівповна, а песиміст, що вона напівпорожня.
З’являється логічне запитання: «А ким же бути краще?» Цього не скаже вам ніхто. Оптиміст іде по життю з посмішкою, незважаючи ні на що, і віра у світле майбутнє завжди підтримує його. Песиміст завжди дуже обережний, і це рятує його від багатьох неприємностей і негараздів. Реаліст знаходить золоту середину і йде з посмішкою, хоч і дуже обережно.
Наша історія пам’ятає складні часи II Світової війни, коли перемогу нашій країні значною мірою забезпечили віра в перемогу, впевненість, оптимізм солдатів.
Песимістично налаштована героїня оповідання «Останній листок» О. Генрі була впевнена, що, коли відлетить останній листок плюща, який видно з вікна її кімнати під самим дахом, не стане і її. Найближча подруга хворої розповідає про її песимістичний настрій їхньому сусіді — художнику Берману. Художник намалював багато за своє життя, але він думає, що іще не створив шедевр. Під час грози вночі він малює листок на стіні. Тепер з плюща ніколи не відлетить листок, який додає оптимізму дівчині. Минають дні за днями, дівчина одужує.
Я сам себе вважаю оптимістом, бо завжди намагаюсь якомога точніше оцінювати ситуацію, але при цьому щиро вірю у краще і намагаюся не зупинятися та не журитися через якісь негаразди.
hamitoverlan96:
ты лох
Вас заинтересует
1 год назад
1 год назад
1 год назад
7 лет назад
7 лет назад
8 лет назад