Ответы
Ответ:
На жаль, так склалися обставини, що навіть у 21 столітті ми, хто б міг подумати, вільна, незалежна й процвітаюча нація, – українці, боремося за свої права, за свободу, котру у нас намагаються нахабно загарбати. Але наш народ незламний, непереможний, і як відомо, сила в єдності, тож об'єднаймося для відсічу ворогу!
Неабиякий сильний тил на своїх плечах несуть військові, наші рідненькі воїни, що мужньо обороняють Батьківшину, гинуть за свободу предків. А що ж робити простому люду? Жінкам, дітям, непридатним для служби чоловікам? Кожен, хто живе в Україні може, якщо захоче, стати їй на службу. Якщо не з автоматами, то з вірою в серці. Зброя, котрою може озброїтися кожен патріот – надія. Бо тільки так, з вірою всередині кожного, ми дійдемо до фінішу – переможемо ворога! Якщо є можливість, волонтерство – також неабияка поміч.
Отож, я можу сміливо заявити, що служу Україні – своєю вірою, надією та непокорою перед ворогом!