Ответы
Ответ:Альфред Вегенер
Объяснение:
Першу наукову теорію повільного дрейфу материків сформулював німецький метеоролог і геолог Альфред Вегенер. У 1912 р. він вказав на численні подібності у геологічній будові континентів, а також на спільність викопної флори і фауни в геологічному минулому. Вагомим доказом було також збіг клімату у віддалених епохах.
Вегенер стверджував, що спочатку на поверхні Землі виник тонкий шар гранітних порід. З часом гранітні брили сконцентрувалися в один великий суперконтинент — Пангею (570—280 млн років тому). Тоді ж і утворився суперокеан, який оточував це суходілля. Потім Пангея розкололася і продовжувала розпадатися на більш дрібні частини. Ця революційна для тих років теорія досить просто пояснювала багато незрозумілих геологічних фактів.
Механізм руху континентів Вегенер обґрунтував дією відцентрових сил в результаті обертання Землі і взаємним притяганням Землі, Сонця і Місяця. Таким чином він пояснював віддалення Північної Америки від Європи і Африки, виникнення Атлантичного океану, а також інтенсивне утворення грандіозних складчастих гірських хребтів Кордильєр і Анд у фронтальній частині обох американських материків, що насуваються на тихоокеанську платформу. Дрейфування континентів від полюсів у напрямку екватора, викликане обертальним рухом Землі, призвело до зіткнення Європи і Африки, в результаті чого в Африці утворилися Атлаські гори, а в Європі — Альпи, Карпати, Динарське нагір'я та інші гірські хребти. Поява Гімалаїв в свою чергу було результатом зіткнення Деканського нагір'я з Азією. Ці молоді гірські хребти виникли в результаті повільного руху континентів майже перпендикулярно до загальновизнаних за Вегенером напрямками дрейфу. Більш старі гірські хребти спрямовані в інших напрямках, які Вегенер пояснював іншим у той час місцезнаходженням як полюсів, так і осі обертання Землі, від яких залежав напрямок