Ответы
Ответ дал:
2
Надворі палав спекотний літній день, як справжня пекельна пустеля. Іван Сила, молодий та витривалий спортсмен, разом зі своїм тренером Брякусом готувалися до важливих змагань у Києві. Вирішивши не відступати перед будь-якими перешкодами, вони взяли в оренду автомобіль, щоб швидко і комфортно дістатись до місця змагань.
Коли вони вирушили в дорогу, сонце над їхніми головами пекло так сильно, що каміння на дорозі виглядали як розпечені вуглі. Але Іван і Брякус були налаштовані на перемогу і не дозволили жодному аспекту підірвати їхню впевненість.
Вітер, що дув у них у спиною, несміливо спробовав охолодити їхні запеклі обличчя. Його легкий подих приносив трохи полегшення, але саме тоді на горизонті показалися темні хмари. Вони ставали все більш зловісними, прорізуючи небо своїми грізними блискавками.
Почалась справжня буря. Ливень зливався з неба, наче горщиками, змиваючи всю пил і відбиваючись від землі. Дощ проливався так із силою, ніби хтось відкрив заслін перед водоспадом. Рясний дощ затопив дорогу, розмиваючи її та утруднюючи рух.
Але навіть у такій негоді Іван і Брякус не втратили своєї мети. Вони відмовились віддавати справу даремно, незважаючи на те, що погода ставала ще більш непристойною. Вони проїхали кілька кілометрів, коли раптово побачили здивовану та позбавлену слів людину, яка була змокла до нитки.
Чи все гаразд? – запитав Іван, вийшовши з автомобіля та підійшовши до незнайомця.
Ні, – відповів чоловік, – мене пограбували. Я втратив усі свої цінності, і тепер не знаю, як дістатись додому.
Брякус та Іван обмінялися поглядами, розуміючи, що мають зробити. Вони вирішили віддати прізвище спортивному духу та справжнім героям, яким завжди випадає можливість допомагати іншим. Іван витягнув гаманець з гаманця, що він знайшов під час змагань, та передав його чоловікові.
Це лише маленький жест вдячності за вашу мужність та силу духу, – сказав Іван.
Дякую вам, добрі люди! – сказав здивований чоловік. – Ви врятували мене не тільки від дощу, але й від безнадії.
Буря почала стихати, і Іван з Брякусом продовжили свій шлях. Вони змагалися з великою внутрішньою силою та енергією, втілюючи добро та спортивну душу. Іван Сила відзначився на змаганнях, посівши перше місце, а грошовий приз пожертвував тому чоловікові, щоб допомогти йому відновити своє майно.
Коли вони вирушили в дорогу, сонце над їхніми головами пекло так сильно, що каміння на дорозі виглядали як розпечені вуглі. Але Іван і Брякус були налаштовані на перемогу і не дозволили жодному аспекту підірвати їхню впевненість.
Вітер, що дув у них у спиною, несміливо спробовав охолодити їхні запеклі обличчя. Його легкий подих приносив трохи полегшення, але саме тоді на горизонті показалися темні хмари. Вони ставали все більш зловісними, прорізуючи небо своїми грізними блискавками.
Почалась справжня буря. Ливень зливався з неба, наче горщиками, змиваючи всю пил і відбиваючись від землі. Дощ проливався так із силою, ніби хтось відкрив заслін перед водоспадом. Рясний дощ затопив дорогу, розмиваючи її та утруднюючи рух.
Але навіть у такій негоді Іван і Брякус не втратили своєї мети. Вони відмовились віддавати справу даремно, незважаючи на те, що погода ставала ще більш непристойною. Вони проїхали кілька кілометрів, коли раптово побачили здивовану та позбавлену слів людину, яка була змокла до нитки.
Чи все гаразд? – запитав Іван, вийшовши з автомобіля та підійшовши до незнайомця.
Ні, – відповів чоловік, – мене пограбували. Я втратив усі свої цінності, і тепер не знаю, як дістатись додому.
Брякус та Іван обмінялися поглядами, розуміючи, що мають зробити. Вони вирішили віддати прізвище спортивному духу та справжнім героям, яким завжди випадає можливість допомагати іншим. Іван витягнув гаманець з гаманця, що він знайшов під час змагань, та передав його чоловікові.
Це лише маленький жест вдячності за вашу мужність та силу духу, – сказав Іван.
Дякую вам, добрі люди! – сказав здивований чоловік. – Ви врятували мене не тільки від дощу, але й від безнадії.
Буря почала стихати, і Іван з Брякусом продовжили свій шлях. Вони змагалися з великою внутрішньою силою та енергією, втілюючи добро та спортивну душу. Іван Сила відзначився на змаганнях, посівши перше місце, а грошовий приз пожертвував тому чоловікові, щоб допомогти йому відновити своє майно.
1Manka1:
Підійде?
Вас заинтересует
3 месяца назад
3 месяца назад
3 месяца назад
3 месяца назад
1 год назад
1 год назад
7 лет назад