Аналiз балади "Король Лiр та його дочки"
Характеристика короля:
Запитав, котра дочка любить його найбільше.
Відповідь Гонореллі :
Відповідь Регани :
Висновок та дії короля :
Поведінка дочок (ставлення не на словах, на дiлi) :
Реакцiя короля на поведінку Регани та Корделiï :
Вiдповiдь Корделії :
Трагічна розв'язка:
Срочно надо!
st8821275:
в "реакція короля поведінки р та к" не змогла скорочено написати, так як точної його реакції не було расписано.
Ответы
Ответ дал:
1
характеристика короля:
Король Лір на початку твору показаний жорстоким егоїстом, що вимагає покори та великої любові не тільки від підданих, а й від своїх дочок. Шлях страждання та спокути змінюють героя, у фіналі твору ми бачимо люблячого батька, людину, що картає себе за учинену ним несправедливість.
Запитав, котра дочка любить його найбільше.
Відповідь Гонореллі : Волю хоч би найтяжче бідувати.
Відповідь Регани : Готова я за вас і кров пролити.
Висновок та дії короля : Дві старші дочки — Регана й Гонорелія — усіляко підлещувалися до батька, а третя, Корделія, була скромною у висловлюванні своїх почуттів. Тому король поділив своє королівство між старшими дочками.
Поведінка дочок (ставлення не на словах, на дiлi) : Регана принизила свого батька передусім як короля, володаря держави, відмовивши йому в атрибуції влади. Тим самим вона виказала йому й свою зневагу як дочка. З гнівом та образою звинувачує дочку в несправедливості. Король Лір гнівлива людина, проте він гостро відчуває несправедливість та повстає проти неї.
Середня дочка принизила свого батька ще більше — не як короля, а як людину, запропонувавши йому жити зі слугами та споживати недоїдки. Вона, дійсно, змія — холодна, жорстока, з отруйним жалом ненависті.
Слова старшої та середньої дочок щодо готовності прийняти смерть заради батька виявилися суцільною брехнею, насправді сестри холодні та бездушні егоїстки.
Реакцiя короля на поведінку Регани та Корделiï : "Поїхав чвалом він у двір її
Та пожалівся на свою пригоду.
«Так вам і слід! — почув від лютої змії, —
Сестра вам жодну не вчинила шкоду.
У мене захисту для вас нема,
Хіба що з слугами на кухні жити
Захочете та теє їсти й пити,
Що не доїм та не доп’ю сама».
Почувши се, король заплакав гірко,
Бо голод докучав йому і спрага:
«О най же світ увесь почує, до чого
Веде батьківська нерозвага!
Та верну до Регани я ще раз,
Ачей вона людськеє має серце,
Раз відпихнувши, схаменеться вчас
І приязніш прийме мене, як перше».
Та як лише прибув, вона веліла
З двора свойого геть його прогнати
І мовила: «Не ліпший буде він тепер,
Коли вперед не вмів себе тут шанувати».
До Гонореллі знов вернув король,
Згодився з слугами на кухні жити
І їсти все, що подадуть йому,
Аби лиш вік свій продовжити!"
відповідь Карделії: Коли її батька бідного жебрака, приводять до неї вона забуває всі свої образи. Корделія залишається вірною своїм словам, вона поводить себе як слухняна дитина, незважаючи на жорстокість батька у ставленні до неї.
Корделія заради батька вирішує йти війною на сестер. Вона повернула короля Ліра на царство та віддала за батька життя.
Трагічна розвʼязка: Корделія загинула в одній із битв за права свого батька, а не у в’язниці. Горе, що спіткало короля, це покарання за його жорстокий вчинок проти власної дитини. Лір не пережив смерті Корделії, бо біль від втрати єдиної дитини, що залишилися йому вірною, та усвідомлення того, що він певною мірою винен у її смерті.
Король Лір на початку твору показаний жорстоким егоїстом, що вимагає покори та великої любові не тільки від підданих, а й від своїх дочок. Шлях страждання та спокути змінюють героя, у фіналі твору ми бачимо люблячого батька, людину, що картає себе за учинену ним несправедливість.
Запитав, котра дочка любить його найбільше.
Відповідь Гонореллі : Волю хоч би найтяжче бідувати.
Відповідь Регани : Готова я за вас і кров пролити.
Висновок та дії короля : Дві старші дочки — Регана й Гонорелія — усіляко підлещувалися до батька, а третя, Корделія, була скромною у висловлюванні своїх почуттів. Тому король поділив своє королівство між старшими дочками.
Поведінка дочок (ставлення не на словах, на дiлi) : Регана принизила свого батька передусім як короля, володаря держави, відмовивши йому в атрибуції влади. Тим самим вона виказала йому й свою зневагу як дочка. З гнівом та образою звинувачує дочку в несправедливості. Король Лір гнівлива людина, проте він гостро відчуває несправедливість та повстає проти неї.
Середня дочка принизила свого батька ще більше — не як короля, а як людину, запропонувавши йому жити зі слугами та споживати недоїдки. Вона, дійсно, змія — холодна, жорстока, з отруйним жалом ненависті.
Слова старшої та середньої дочок щодо готовності прийняти смерть заради батька виявилися суцільною брехнею, насправді сестри холодні та бездушні егоїстки.
Реакцiя короля на поведінку Регани та Корделiï : "Поїхав чвалом він у двір її
Та пожалівся на свою пригоду.
«Так вам і слід! — почув від лютої змії, —
Сестра вам жодну не вчинила шкоду.
У мене захисту для вас нема,
Хіба що з слугами на кухні жити
Захочете та теє їсти й пити,
Що не доїм та не доп’ю сама».
Почувши се, король заплакав гірко,
Бо голод докучав йому і спрага:
«О най же світ увесь почує, до чого
Веде батьківська нерозвага!
Та верну до Регани я ще раз,
Ачей вона людськеє має серце,
Раз відпихнувши, схаменеться вчас
І приязніш прийме мене, як перше».
Та як лише прибув, вона веліла
З двора свойого геть його прогнати
І мовила: «Не ліпший буде він тепер,
Коли вперед не вмів себе тут шанувати».
До Гонореллі знов вернув король,
Згодився з слугами на кухні жити
І їсти все, що подадуть йому,
Аби лиш вік свій продовжити!"
відповідь Карделії: Коли її батька бідного жебрака, приводять до неї вона забуває всі свої образи. Корделія залишається вірною своїм словам, вона поводить себе як слухняна дитина, незважаючи на жорстокість батька у ставленні до неї.
Корделія заради батька вирішує йти війною на сестер. Вона повернула короля Ліра на царство та віддала за батька життя.
Трагічна розвʼязка: Корделія загинула в одній із битв за права свого батька, а не у в’язниці. Горе, що спіткало короля, це покарання за його жорстокий вчинок проти власної дитини. Лір не пережив смерті Корделії, бо біль від втрати єдиної дитини, що залишилися йому вірною, та усвідомлення того, що він певною мірою винен у її смерті.
Вас заинтересует
3 месяца назад
3 месяца назад
3 месяца назад
3 месяца назад
1 год назад
1 год назад
7 лет назад