Ответы
Ответ:
Дуже стислий переказ
До Сварога та Берегині з ранку й до вечора йшли люди, щоб подивитися на хатину, на піч і жорна, скуштувати хліба – того дива, що схоже на Сонце. Господарі нічого не таїли від людей, усіх вітали та пригощали, радили виходити з печер і будувати світлі хати, не ходити в шкурах, а вчитися ткати полотно та ходити в білому одязі, як це личить дітям Білобога.
Люди слухали й раділи. Та надходила ніч, земля починала трястись, і страх виповзав з усіх шпарин. То шаленіли в своєму похмурому Підземному Царстві Чорнобог з Марою.
Вирішили вони знищити «і Сварога, і Берегиню, і творіння їхнє…», наславши своє чорне військо – стадо ящерів.
Вихопилися назустріч цим потворам хоробрі Сварожичі, але їхні двогострі мечі відскакували від твердих панцирів ящерів, не горіли й від смолоскипів бога Сварога.
Коли потвори ось-ось мали розчавити першу на Землі хатину, з неї вийшла Берегиня. Вся «в яскраво-білому вбранні, з червоними, вишитими на білому полотні «стрілами Перуна» та «соколами». Здійняла вона догори руки – і… чорне військо враз зупинилося. Богиня в білому сяйві йшла уперед, і чорний морок потвор відкочувався назад. Вона загнала чорних ящерів у річку Рось, а великий Білобог перетворив їх на прибережні скелі.
З того часу люди вшановують Берегиню, вважають її богинею Краси та Великою Охоронницею людей від усілякого лиха. Її образ з піднятими в захисному пориві руками вирізьблюють на дверях і вікнах, вишивають «стріли Перуна і соколів» на рушниках та сорочках. Вони служать оберегами від злих темних сил.