Твір на одну тему на ваш вибір ТЕРМІНОВО!!!
1,5-2 сторінки обов'язково з цитатами
1.Люди більше заслуговують на захоплення, ніж на зневагу ( за романом А. Камю "Чума")
2.Зіткнення людини зі світовим абсурдом у романі "Чума" А.Камю
3.Провідні ідеї та постаті роману А,Камю "Чума": погляд з ХІХ сторіччя
Ответы
Ответ
«Зіткнення людини зі світовим абсурдом у романі Альбера Камю «Чума»
Твір на тему: «Зіткнення людини зі світовим абсурдом у романі Альбера Камю «Чума»
Рейтинг твору — 3.89 на основі 123 голосів
Роман Альбера Камю «Чума» справедливо вважається одним з найсвітліших творів світової літератури повоєнного періоду, адже в ньому добре проглядаються риси оптимістичної трагедії. І це не парадокс, незважаючи на те, що зміст роману, який являє собою детальний опис епідемії хвороби, яка вважалася жахливою у будь-які часи. Це чума, яка майже повністю спустошила алжирське місто Оран вже після закінчення Другої світової війни, що вже саме по собі представляє досить гнітючу картину.
Через усі жахи епідемії і через всі страждання А. Камю зміг донести до читачів благу звістку, яка восторжествувала над трагедією міста. Саме ця звістка проклала шлях віри в душевні сили представників сучасної цивілізації, які під впливом тяжких обставин епідемії вже були готові остаточно зневіритися в собі.
Загадковість надії на краще, якою пронизаний увесь роман А. Камю, головним чином криється в тому, що ця надія народилася не в риторичному натхненні і не в страхові перед майбутніми долями людства. Ця надія немов сама по собі виспівалася з трагічного, але реального досвіду буденності епідемії.
Природність світлого і доброго початку, яка надала роману «Чума» оптимістичну і при цьому правдиву налаштованість, якої дуже не вистачало післявоєнному читачу, втомленому від похмурих песимістичних творів письменників, які один за одним з’являлися після закінчення війни, саме і сприяла такому великому і неочікуваному успіху твору.
У романі «Чума» А. Камю показав, що на світі існують положення і речі, здатні викликати в людській душі стихійний могутній протест, який, втім, ніби зводився тільки до охорони власних інтересів і прав. Але цей протест тим і разючий, що він виникає з відмови окремих людей бути байдужими спостерігачами чужого нещастя.
Ідея солідарності людей стара, як світ, але все залежить від того, в якому культурному та історичному контексті вона висловлюється. У світі культури, що існувала, так би мовити, до абсурду, ідея солідарності могла б виникнути просто через інерцію людських взаємин. Але у романі А. Камю ця ідея проросла через кам’янистий ґрунт справжнього абсурду, абсурду, який приносила у людське життя епідемія чуми.
Твір на тему: «Зіткнення людини зі світовим абсурдом у романі Альбера
Камю «Чума»
Рейтинг твору - 3.89 на основі 123 голосів
Роман Альбера Камю «Чума»
_справедливо вважається одним з найсвітліших творів світової літератури повоєнного періоду, адже в ньому добре проглядаються риси оптимістичної трагедії. І це не парадокс, незважаючи на те, що зміст роману, який являє собою детальний опис епідемії хвороби, яка вважалася жахливою у будь-які часи. Це чума, яка майже повністю спустошила алжирське місто Оран вже після закінчення Другої світової війни, що вже саме по собі представляє досить гнітючу
картину.
Через усі жахи епідемії і через всі страждання А. Камю зміг донести до читачів благу звістку, яка восторжествувала над трагедією міста.
Загадковість надії на краще, якою
пронизаний увесь роман А. Камю,
головним чином криється в тому, що ця надія народилася не в риторичному натхненні і не в страхові перед майбутніми долями людства. Ця надія немов сама по собі виспівалася з трагічного, але реального досвіду буденності епідемії.
Природність світлого і доброго початку, яка надала роману «Чума» оптимістичну і при цьому правдиву налаштованість, якої дуже не вистачало післявоєнному читачу, втомленому від похмурих песимістичних творів письменників, які один за одним зʼявлялися після закінчення війни, саме і сприяла такому великому і неочікуваному успіху твору.
У романі «Чума» А. Камю показав, що на світі існують положення і речі, здатні викликати в людській душі стихійний могутній протест, який, втім, ніби зводився тільки до охорони власних інтересів і прав. Але цей протест тим і разючий, що він виникає з відмови
окремих людей бути байдужими
спостерігачами чужого нещастя.
Ідея солідарності людей стара, як світ, але все залежить від того, в якому культурному та історичному контексті вона висловлюється. У світі культури, що існувала, так би мовити, до абсурду, ідея солідарності могла б виникнути просто через інерцію людських взаємин. Але у романі А. Камю ця ідея проросла через
кам'янистий грунт справжного абсурду,
абсурду, який приносила у людске життяепідемія чуми