Ответы
Ответ дал:
0
**Роздум за щоденником О. Довженка: Три Дні в Моєму Житті**
Третій день поспіль. Сонце встає над горизонтом, окреслюючи контури дерев та розгортаючи новий розділ мого щоденника. Моя душа сповита легкою теплотою, а олівець у руках відчувається як провідник у світі моїх думок.
І ось перший день. Відкрила вікно, і світ впустив у мене вдихновення. Невеличкий дощик вигравав у вікні, і я відчула, як насправді важливо цінувати прості радості. Споглядаючи краплі дощу, я вирішила, що сьогоднішній день буде про невагому красу.
Другий день. Прогулянка у парку. Листя під ногами шурхотіло, неначе пригадуючи мені про мимовільні зміни. Старе дерево змалечило мене своїм віддзеркаленням — скільки життєвих шляхів відображено в його корі! Рішенням дня стала визнанням в собі потреби росту та змін.
Третій день. Вечірній час. Сиджу біля вікна, пильно спостерігаючи за заходом сонця. Коли останні промені зникають за обрієм, в мені з’являється впізнавана думка — ще один цикл завершений. Так само, як у великій книзі часу.
Ці три дні стали для мене своєрідними сторінками щоденника — дорогоцінними та унікальними. Вони призвели мене до відкриття, що в кожному миті прихована своя неповторна історія. І тепер, поклавши олівець, я залишаю ці сторінки для наступних днів, готова сповідувати їм свої думки і відчуття. Бо кожен день — це неповторна можливість наповнити своє життя новими роздумами і враженнями.
Третій день поспіль. Сонце встає над горизонтом, окреслюючи контури дерев та розгортаючи новий розділ мого щоденника. Моя душа сповита легкою теплотою, а олівець у руках відчувається як провідник у світі моїх думок.
І ось перший день. Відкрила вікно, і світ впустив у мене вдихновення. Невеличкий дощик вигравав у вікні, і я відчула, як насправді важливо цінувати прості радості. Споглядаючи краплі дощу, я вирішила, що сьогоднішній день буде про невагому красу.
Другий день. Прогулянка у парку. Листя під ногами шурхотіло, неначе пригадуючи мені про мимовільні зміни. Старе дерево змалечило мене своїм віддзеркаленням — скільки життєвих шляхів відображено в його корі! Рішенням дня стала визнанням в собі потреби росту та змін.
Третій день. Вечірній час. Сиджу біля вікна, пильно спостерігаючи за заходом сонця. Коли останні промені зникають за обрієм, в мені з’являється впізнавана думка — ще один цикл завершений. Так само, як у великій книзі часу.
Ці три дні стали для мене своєрідними сторінками щоденника — дорогоцінними та унікальними. Вони призвели мене до відкриття, що в кожному миті прихована своя неповторна історія. І тепер, поклавши олівець, я залишаю ці сторінки для наступних днів, готова сповідувати їм свої думки і відчуття. Бо кожен день — це неповторна можливість наповнити своє життя новими роздумами і враженнями.
Вас заинтересует
2 месяца назад
2 месяца назад
2 месяца назад
2 месяца назад
1 год назад
1 год назад