Ответы
Ответ дал:
0
Літні канікули – найкращий, особливий час. Звісно, будь-яка пора року має свої принади, проте я найбільше люблю саме літо.
Тільки влітку сонце світить так довго, що втомишся бігати. А різних
справ можна зробити стільки, що взимку і не снилося: погратися з
друзями, допомогти батькам, навідати бабусю, покупатись чи сходити в
похід. Тільки влітку повітря так солодко пахне ягодами, сушеним сіном на
бабусиному подвір’ї і молодою картоплею з кропом та вершковим маслом.
Цьогорічні літні канікули мені запам’ятаються надовго. Вони співпали з
відпустками батьків, тож цілий місяць ми провели всі разом. Спочатку
поїхали на море. Погода була чудовою, тож ми засмагали, досхочу
купалися, будували замки з піску. А головне – я нарешті навчилася
плавати. Я пишалася собою, і тато теж мною пишався. Ми шукали під
каменями крабів і спостерігали у воді за невеличкими прозорими медузами.
Все це було таким цікавим і незвичайним!
За час поїздки я познайомилася з новими друзями. Ми багато спілкувалися, фотографувалися і грали у пляжний футбол, пускали повітряного змія. А ввечері любили виходити на берег моря. Як тільки сонце починало хилитися до заходу, водяна гладінь ніби теж збиралася спати. Море заспокоювалося і міняло колір. Спочатку воно біліло, наче хтось вилив туди молоко, а потім сонце підсвічувало його червоним. Такої краси я не бачила ніколи у житті! А ще ми їздили у село до бабусі. Я дуже люблю гостювати у неї. Там близько ліс, величезний луг і річка. Ми збирали з бабусею печериці – вона їх вміє смачно готувати, ганяли на вигін гусей, а ввечері зустрічали череду. Мені дуже сподобалося спати на сіні: воно запашне, м’яке, і це так не схоже на життя у місті. Якби у мене спитали, чи хотіла б я ще раз пережити це літо, то я б відповіла: «Дуже». Поряд були мама з татом, що трапляється рідко, і багато нових знайомств, вражень та веселих пригод.
За час поїздки я познайомилася з новими друзями. Ми багато спілкувалися, фотографувалися і грали у пляжний футбол, пускали повітряного змія. А ввечері любили виходити на берег моря. Як тільки сонце починало хилитися до заходу, водяна гладінь ніби теж збиралася спати. Море заспокоювалося і міняло колір. Спочатку воно біліло, наче хтось вилив туди молоко, а потім сонце підсвічувало його червоним. Такої краси я не бачила ніколи у житті! А ще ми їздили у село до бабусі. Я дуже люблю гостювати у неї. Там близько ліс, величезний луг і річка. Ми збирали з бабусею печериці – вона їх вміє смачно готувати, ганяли на вигін гусей, а ввечері зустрічали череду. Мені дуже сподобалося спати на сіні: воно запашне, м’яке, і це так не схоже на життя у місті. Якби у мене спитали, чи хотіла б я ще раз пережити це літо, то я б відповіла: «Дуже». Поряд були мама з татом, що трапляється рідко, і багато нових знайомств, вражень та веселих пригод.
Вас заинтересует
11 месяцев назад
11 месяцев назад
6 лет назад
7 лет назад