Ответы
Ответ:
Нещодавно я перечитала казку «Маленький принц» Антуана де Сент-Экзюпери, яку уперше читала в дев'ять років. І як тоді, я переживала радість, читаючи цей чудовий твір.
Герой оповідання - Маленький принц, людина, що прилетіла з крихітного астероїда, де у нього були три вулкани і троянда, яку він дуже любив, де він був щасливий. Маленький принц пустився в подорож, щоб знайти друга. На Землі він його знайшов. Це був рудий Лис, дикий, самотній, бажаючий мати хазяїна. І Маленький принц його приручив. Але Маленький принц повинен був йти, а Лис - залишитися. Тепер Маленький принц не міг жити без друга, потрібний був той, хто займе місце Лиса в його серці. І він попросив льотчика намалювати баранчика. Для Маленького принца новий друг не іграшка, яку можна викинути, награвшись, це частина його життя. Як боляче, як жалко бачити бездомних тварин, викинутих на вулицю колишніми хазяями. Але для бездомного пса той, що прогнав його завжди залишається хазяїном, йому назавжди віддані вірність і прихильність. У серці тварини немає
місця злості, образі, злопам'ятності. Часто буває, що людини, що зневірилася, стоїть на краю прірви, не любить нікого і ніким не коханого, рятує віддану йому істоту, своєю ласкою
і вірністю розтоплює лід в серці, повертає до життя.
Я вважаю, що зрадити людину і прогнати тварину вчинки в рівній мірі жорстокі.
Тому я закликаю людей до відповідальності за
тих, хто був ними приручений. Не виганяйте їх, будь ласка, на вулицю. Будьте як Маленький
принц- людина з маленької планети з великим
гарячим серцем